Замък на арогантност, извисяващ се над градът на суета...
Или по-скоро е безразсъдното копие на невежите?
Пристигнахме.
Мразя да го казвам, когато цитираш поезия, но... време е да тръгваме.
Добре.
Значи това е, а? Това е великолепна гледка.
За да може фазовото изместване, причинено от ефекта на Ахаронов-Бом, да повлияе на измервателното поле на цялото Селище, наистина ни е необходимо нещо с такива огромни размери.
Това е добре за нас,
тъй като в този момент изграждането на кулата е наш основен приоритет.
Това, което притеснява председателя,
е забавянето на строителния график.
Ако е така, тогава бих искал да направите нещо относно тези терористи.
Влакове и камиони, превозващи строителни материали, са атакувани вече пет пъти.
За това мисля, че сключването на договор с тази фирма би било най-добре за всички ни.
Може би това не ви харесва, докторе, но...
Д-р Енума!
Има телефонно обаждане.
От кого?
От жена на име Кагеяма.
Кагеяма?
Не може да бъде!
Извини ме за момент.
Да, аз съм Енума.
О, наистина си ти! Това ме връща назад във времето, Хироко Кагеяма.
Отдавна не са ме наричали с това име, доктор Енума.
Чувала съм различни слухове за теб.
Ще ми помогнеш заради добрите стари времена?
Виждам. Изглежда, че знаеш много относно това.
Но има неща, които не можем да кажем на външни лица.
Все пак оценявам предложението ти.
Добре тогава, по кое време би било най-подходящо да се срещнем?
Епизод 9 – В основното Селище Превод – Барс Сайга
Хей!
Какво става?
Какво е това?
Добро хващане!
Е, Мадока, харесва ли ти тук в Селището?
Не е нищо особено.
Не обичаш да говориш, а?
Обзалагам се, че снощи си бил толкова развълнуван, че не си могъл да заспиш.
Кой, аз ли?
Но и в този град цари доста лъжовно усещане.
Какво искаш да кажеш с това?
Защото това е типичен корпоративен град,
построен с помощта на корпоративния престиж на Митлайд.
Но небето тук е същото като навсякъде другаде.
Фу, стига с тези глупости!
Не бъди толкова напрегнат!
Не се отпускайте твърде много само защото сте в Селището.
Не сте тук, за да се забавлявате.
Ясно!
Тацуя, разбираш, нали?
А? Да, госпожо.
Не за това, имам предвид когато срещнеш членове на Гилгамеш.
О...
Не искам да те принуждавам да правиш нищо.
Ако смяташ, че си в опасност, незабавно бягай.
Мадока, идва към теб!
Добре!
Няма проблем. Мадока вече е на същото ниво като нас.
Неговият Динамис е станал по-силен.
Въпреки че доскоро той беше безнадеждно зле...
Дано не се увлече и не прецака нещо.
Ах!
Това е толкова готино! Това е онази игра от едно време!
Отново е на мода!
За какво става дума? Тя е тази, която се лута безцелно!
Чувам те! Никога не се увличам прекалено за разлика от теб!
Никога не свалям гарда си!
Загубеняк!
Вече знаем общите характеристики на града.
Нека да тръгваме.
Чао.
Д-р Енума, радвам се, че сте съюзили с Митлайд.
Някои изследователи от Портата на рая дойдоха в тази фирма и продължиха да работят по проекта.
Доста голям брой от тях, нали?
Що се отнася до мен, д-р Кагеяма, искам да видя това синьо небе още веднъж.
От онзи ден преди петнадесет години,
светът е покрит с това проклето огледало
и бяхме хвърлени във водовъртеж от хаос.
Въпреки че всичко, което загубихме, бяха просто всички компютри на Земята и безжичните комуникации на дълги разстояния...
За обществото, което зависеше от тези технологии, това беше фатално.
Хората навсякъде се обединиха и обвиниха нас, учените от Портата на рая,
казвайки, че нашето мистериозно изследване е предизвикало всичко това.
Но в крайна сметка стана известно, че това е акт на един самотен терорист.
За разлика от теб и другите, аз бях надалеч от Урук по това време,
така че наистина не знам какво се е случило.
За мен това небе е един отвратителен враг.
Спомням си, че по това време ти беше...
Най-накрая успях да стигна дотук.
Няма да позволя на никого да застане на пътя ми.
Изглежда, че са тук.
А?
Влез.
Става дума за тези деца, нали?
Виждам...
Лицата ви ме връщат назад в миналото...
Да преминем ли към нашата основна тема?
Това нещо, което изграждате под претекста на нова офис сграда,
нещо, в което Гилгамеш се намесва, като стига дотам, че причинява експлозии...
Какво за бога става дума?
Магически жезъл, който ще превърне света обратно в това, което беше.
Изглежда, че ти, проницателна както винаги, вече си се досетила за това.
Много добре, ще ти го покажа...
Нашата Турангалила.
Турангалила?
Геомагнитна аномалия бе причината за световния хаос,
и Подслоняващото небе не беше нищо повече от видимо проявление на това.
Дълго време си мислехме, че това е истината.
Но това беше просто едностранно разбиране.
Правилният отговор е, че космическите лъчи, които се изливат непрекъснато върху планетата,
се сблъскват с електрически заредената атмосфера, когато преминават през Подслоняващото небе,
и създават необичайно магнитно поле в йоносферата, което виси над нас като завеса.
Ефект на Делинджър.
Да, и то в световен мащаб.
Сякаш над небето има чадър от електромагнитно поле.
Така че за да се коригира тази аномалия,
ще трябва да се коригира геомагнитната аномалия и аномалията в небето по едно и също време.
Ние ще излекуваме и Небето, и Земята едновременно,
и вълшебния жезъл, който ще стори това, е тази кула.
Добре, погледни насам.
Това е досадно.
На нас е все едно дали имаме лична карта или нямаме.
Не става въпрос за това от какво се нуждаем.
Това е, за да могат да ни различат от ТЯХ.
Винаги изглеждам ужасно на такива снимки.
Лицето ти изглежда като на престъпник?
Да, като на затворник.
Чудя се откъде се познават онази Енума и графинята...
Кой знае? Изглежда, че се познават отпреди Двата Хикса.
Имам чувството, че не са толкова добри приятелки.
Но пък изглежда, че тази жена изобщо няма добри приятели.
Все пак е невероятно.
Кое?
Никога дори не съм си помислял, че може да има хора, които сериозно се опитват да се отърват от това небе.
Хората, които са виждали старото небе, отчаяни искат да си го върнат.
За нас небето е такова откакто сме се родили.
Да, прав си.
Просто си мислим, че няма проблем, ако си е такова винаги.
Но е невероятно.
Какво е това?
Това е генератор на анти-електрон-неутрино.
Значи искате да използвате това, за да регулирате баланса на неутрино в атмосферата.
Подземният векторен-потенциален регулатор ще премахне геомагнитната аномалия,
и ще облъчим небето с анти-електронните неутрино, генерирани тук.
Ако всичко е наред,
можем да си върнем свят, неповлиян от Подслоняващото небе,
макар и само в радиус от около 20 км.
Впечатлена съм, че сте изградили такова нещо.
„Без компютри“... това искаш да кажеш, нали?
Имаме компютър.
Какво?
На теория е необходимо просто устройство, което може да извършва операции с единици и нули, нали?
Щом е така, може да използваме вакуумни тръби,
които не са засегнати от Подслоняващото небе.
Целият този етаж е един гигантски компютър с вакуумни тръби.
С това можем да покрием всичко - от проектирането на системи до тяхното управление.
Разбира се, след като синьото небе се върне, всичко това може да бъде заменено...
от един от преносимите компютри, които използвахме в старите дни.
Но ако това място бъде атакувано, целият план ще се провали.
Те не могат да влязат тук.
Какво?
По-точно, никой не може да се телепортира през тези стени,
защото Динамис няма да сработи.
Ето защо тази група атакува нашите доставки на материали,
вместо да атакува директно тук.
Динамис няма да сработи? Значи тези стени...
Точно така. Използвахме камък Лапис Уарка от Урук,
за да изградим външните стени.
Впечатлена съм, че си постигнала толкова много. Това със сигурност демонстрира колко власт имаш.
Типично като за твоята компания.
Или по-скоро, може би трябва да кажа... типично като за онзи стар джентълмен.
Да те има за съюзник несъмнено много ще му хареса.
Това, което той се опитва да направи, е малко по-различно от моите цели.
И от твоите.
Точно така.
Първият път, когато дойдох в Селището, си помислих...
Какво си помисли?
Помислих, че е като напълно различен свят.
Точно като селско момче, разглеждащо градски забележителности!
Как да го кажа?
Почувствах, че силата на човечеството не е напълно изгубена.
Защото дотогава познавах единствено родния си град.
Същото е и с живота в хотел Провидънс.
Казах си "Значи и тук е като различен свят."
Да, донякъде го разбирам, тъй като всички сме живели подобно на теб...
докато не бяхме вербувани от графинята.
И сега тези хора, които строят такъв вид кула...
Преди прекарвах живота си просто в бягство,
но се чудех дали това изобщо може да се нарече живот.
Мадока, ти си се променил.
А?
Станал си доста по-корав.
Но не съм сигурен, че трябва да мислиш толкова сериозно относно това.
Да, така е. Да мрънкаш така е доста смотано.
Какво има?
Те са тук.
Това е доста заобиколен начин за постигане на целта ни.
Не казвай това.
Ако можем да узнаем техните планове,
това, което следва, ще бъде лесно.
Какво мислиш? Общо взето, това е проект Октомври.
Октомври?
Да, оперативният му тест ще бъде на 10 октомври.
Това е датата на Двата Хикса.
Сега е ваш ред. Силата на Гилгамеш надхвърля това, което си представяхме.
Как да им противодействаме?
Графиньо, там ли си?
Тору?
Най-накрая се свързах с теб! Те са тук! Ще ги прогоним ли?
Колко от тях са тук?
Един, двама... вероятно трима. Можем да го направим!
Какво не е наред?
Много добре, сега ще ти покажа нещо.
Тору, знаеш ли местоположението им?
Чакай, продължават да скачат.
Насочват се нагоре!
Те възнамеряват да разрушат центъра на централата на компанията.
Спрете ги!
Аз ще отида пръв.
Тору, нека ги атакуваме от двете страни.
Мадока, ти си с Фу.
Не ме забавяй, става ли?
Тацуя, разбра какво ти казах вчера, нали?
Да.
Има нещо тук.
Какво нещо?
Нещо зловещо.
О, това са само просто онези деца, а?
Нека ги примамим в града!
Планът ни се провали. Изглежда, че детето е тук.
Мадока?!
Да...
Страх ли те е?
Въобще не!
Те са тук.
Няма никой тук!
Какво?
Здрасти...
Следва продължение